Vad ni killar inte fattar är, för oss är kyssen lika viktig som nåt annat.
Säkert.
- På allvar? - Den första kyssen säger allt.
Absolut.
För oss är väl kyssen som en sorts inledning.
Som ståuppkomikern man måste genomlida innan Pink Floyd kommer in.
Och visst är komikern kul-
-men det är inte det man köpte biljett till.
Problemet är att efter konserten, vill ni tjejer ha in komikern igen.
Då är man liksom på hemväg i bilen och har fullt sjå att hålla sig vaken.
Ta in komikern igen-
-annars får ni sitta hemma och lyssna på plattan ensamma.
Pratar vi fortfarande om sex...?
VÄNNER
FÖRHISTORISKA MUSEET
Nej, det blir jättebra. Fast ser hon inte lite ilsken ut?
- Det har hon säkert anledning till. - Jaså...?
Han är ute och klubbar ner andra kvinnor-
-medan hon försöker få bort mastodontlukten ur mattan.
Marsha, det här är grottmänniskor.
De bryr sig om sånt som: "Oj, den där glaciären närmar sig."
- Är inte det där din exfru? Jo. - Nej.
- Hej, Carol! - Jo, det är det. Vi ses vid istiden.
SNART FÖRHISTORISKT LIV
- Hej. - Hej.
Så...
- Vad snygg du är. Tyvärr. - Ursäkta. Tack.
- Du ser inte illa ut du heller. - Här inne ser man bra ut...
...om man står upprätt.
- Är du fortfarande... - Lesbisk?
Man vet ju aldrig. Hur mår familjen?
- Marty är helnojig. Och... - Vad gör du här, Carol?
- Jag är med barn. - Med barn...
Hon hade visst ínte så bråttom ãndå.
Det här är "Three is company" med ett litet missförstånd.
Då har jag ju sett det.
- Är du klar med den? - Förlåt, jag ödslade tid på att svälja.
- Vems pappersskräp är det där? - Jag skrev en lapp som var onödig...
...så jag knycklade ihop den och nu önskar jag att jag vore död.
Du har redan fluffat till kudden, men jättefint...
Jag vill inte ge dem anledning att slå ner på nåt.
Vi vet ju alla vad föräldrar anser om för platta kuddar.
Monica...hej! Du skrämmer mig.
Du är så stressad och uppvriden. lnte på ett positivt sätt.
Lugna dig. Ross är ju inte stressad och... uppvriden när de ska komma.
Mina föräldrar anser nämligen att Ross är felfri. Han är prinsen.
Så de hade nån stor ceremoni innan jag föddes.
- Vad då? - En äcklig naken kille med en ThighMaster.
- Har ni sett min förlovningsring? - Ja, jättefin.
- Gode Gud, gode Gud... - Nej, rör inte den.
Som om det inte räckte med att jag måste träffa honom och lämna ringen.
"Hej, Barry! Minns du mig, tjejen i slöjan som sårade dig inför alla?"
Och nu måste jag lämna tillbaka ringen utan att ha nån ring...
Den hittar vi - inte sant?
- Javisst. - Okej, leta.
- När hade du den på dig senast? - Innan hon tappade den, ditt pucko...
lnte ofta man hör "pucko" nuförtiden...
Jag hade den i morse när jag höll på i köket med...
Dinah?
Bli inte arg nu... Förlåt mig.
- Jag gav dig en sak att göra! - Men se så rakt plattorna ligger!
Så där hittar man inte en ring i en lasagne.
- Det här klarar jag inte... - Killar... Vi går in.
Hej.
- Det var inget glatt "hej". - Carol är med barn.
Här är den!
Ja.
Fortsätt så där i två timmar, så kommer du till stadiet där jag är nu.
Nu kanske det där med kuddarna får en annan dimension?
- Var kommer du in i bilden? - Carol vill ha med mig på ett hörn.
Men om jag inte vill det, behöver jag inte. Jag får själv avgöra.
Hon är verkligen toppen. Jag saknar henne.
- Hur då "med på ett hörn"? - Din del i det hela är väl avklarad.
De vill att jag ska vara med på den här ultraljudsgrunkan i morgon.
- Vad ska du göra, då? - Vet inte, jag blir far ändå.
Den är ju ändå förstörd...
Martha Lugwins dotter ska ringa dig.
- Vad är det som smakar curry? - Curry.
- Jag tycker de är jättegoda. - ÄIdsta dottern Lugwin var kär i dig.
- Alla var kära i honom! - Åh, mamma.
- Varför ska hon ringa mig? - Hon vill syssla med matlagning.
- Jag sa att du hade en restaurang. - Det har jag inte - jag jobbar på en.
Det behöver ju inte de få veta.
- Ross, hjälp mig med spaghettin. - Visst.
Så vi ska få spaghetti! Det var ju...enkelt.
Det här låter ursjälviskt, men hade du tänkt ta upp det här med barnet?
Då kanske de slutar ansätta mig.
Som Rachel ställt till det för sig. Vi mötte hennes föräldrar på klubben.
Jag tänker inte berätta vad bröllopet gick på, men 40000 dollar är mycket.
Hon fick i alla fall chansen att lämna en karl vid altaret.
- Vad menar du med det? -lnget. Det är ett uttryck bara.
- Det är det inte alls. - Du har alltid varit självständig.
Även som barn, när du var knubbig och utan vänner, klarade du dig fint!
Du läste böcker och la pussel.
Såna som Ross måste sikta högre. Med museijobbet och avhandlingen...
Andra nöjer sig med det de har. Det är såna som aldrig får cancer.
Man läser om karriärgalna kvinnor - tur att vår lilla Monica inte är sån.
Hur är det med dig då, Ross?
Har du inga nyheter eller nåt roligt att berätta för dina föräldrar?
Ni har säkert undrat vad som hände mellan Carol och mig.
Så här ligger det till...
Carol är lesbisk och har flyttat ihop med en kvinna som heter Susan.
Hon väntar mitt barn, och hon och Susan ska ta hand om det.
Och det här visste du om?
- Är era föräldrar så jobbiga? - Men de är proffs.
De vet vad de gör. De är grundliga, och de gör sitt jobb.
Om man kunde byta föräldrar... skulle jag vilja ha dina.
- Jag måste pinka. - Ännu värre när man är tvillingar...
- Har du en tvilling. - Ja.
Fast vi pratar inte med varann. Hon är en sån där riktig karriärtyp.
Hon är servitris.
- Nu måste jag städa här. - Är det skönt att vara enda barnet?
Jag hade en låtsaskompis, som mina föräldrar föredrog...
Släck är ni snälla.
- Hur länge var jag där inne...? - Jag måste bara städa.
- Vill du ha hjälp? - Visst...tack.
- Är du nervös för att träffa Barry? - Lite.
Mycket... Har du några goda råd?
Du som nyligen blivit spolad...
Du bör undvika ordet "spolad".
Han kan ju vara helknäckt-
-så försök att inte se alltför snygg ut, även om det är svårt.
Jag kan lämna tillbaka ringen till Barry-
-om du går med Carol och Susan på den där gyn-grunkan...
Så du ska träffa Carol i morgon... Hur kunde allt bli så komplicerat?
- Minns du när vi gick i plugget? - Ja.
Då trodde man ju bara att man skulle bli kär, och sen var det inga problem.
- Ross? - Ja, ja.
Jag trodde aldrig att det skulle bli så här.
Inte jag heller...
Hej. Ursäkta att jag är sen. Det är den här dinosauriegrejen...
Hej.
- Du kommer väl ihåg Susan? - Henne glömmer jag inte...
Ross.
Hej, Susan...vilket fast handslag.
- Så vi väntar på... - Dr Oberman.
- Är han... - Hon.
- Vet hon om vår situation? - Ja då, vi har hennes fulla stöd.
Toppen. Okej, jättebra.
Nej, jag...
Tack.
Kvack, kvack, kvack.
Den där öppnar man livmoderhalsen med.
- Barry? - Stig på!
- Går det bra, då? - Visst. Robbie ska vara här i timmar.
Hur är det med dig?
Fint... Du ser ut att må jättebra.
Jo...
- Dr Farber, Jason måste kräkas. - Jag kommer! Kommer strax.
- Det var jag som spolade honom. - Okej.
Ross.
Hur är det här tänkt att fungera? Med oss...
- När det gäller större beslut och så. - Som...?
Som barnets namn till exempel.
Marlon - om det blir en pojke. Mimmi om det blir en flicka.
- Som Mimmi Pigg...? - Som min mormor.
Man tänker i första hand på en mus.
- Vad sägs om...Julia? - Vi hade ju bestämt Mimmi.
Vi hade bestämt att leva ihop resten av livet, men saker ändras. Ta smällen.
Julia har föreslagits...
Ursäkta mig.
- Vad har du haft för dig, då? -lnte mycket.
- Jag har börjat jobba. - Bra!
- Att du är så solbränd...? - Jag var på Aruba.
- Åkte du på smekmånad ensam? - Nej.
Jag åkte med... Det här kommer nog att göra ont.
- För mig? - Nej.
- Jag åkte med Mindy. - Mindy? Min brudtärna?
Ja, vi är ihop nu.
- Du har hårimplantat! - Akta, det är nytt...
Och linser...? Du hatar ju att stoppa fingrarna i ögonen!
För henne gör jag det.
Jag vill verkligen tacka dig.
Okej.
Förut ville jag göra dig illa. Mer än jag nånsin velat göra nån illa.
Och jag håller ändå på med tandställningar.
Du hade rätt. Jag trodde vi var lyckliga, men det var vi inte.
Med Mindy...är jag lycklig.
- Spotta. - Jag...
l vilket fall...
Den här är ju din. Tack för att du gav den till mig.
Tack för att du lämnar tillbaka den.
Hallå?
- Vad är det för fel med Helen? - Helen Geller? lnte så lyckat.
- Inte Helen Geller. - Tack.
- Det blir inte Geller alltså. - Helen Willick...?
Nej, vi tänkte oss Helen Willick Bunch.
- Varför ska hon vara med? - Det är mitt barn också.
Har du bidragit med nån sperma?
- Det är ju verkligen en prestation. - Får jag inte vara med alls?
Föreslår du Helen Willick Bunch Geller är det snudd på barnmisshandel.
- Jag föreslår Geller Willick Bunch! - Nej, nej...
Han vet att ingen orkar säga mer än Geller, då får han som han vill.
Får jag som jag vill?
Tro mig, det här är så långt från vad jag vill som tänkas kan.
- Det här är för jobbigt... - Hur mår vi här då - nåt illamående?
Lite...
Jag tänkte i första hand på den blivande modern...
Jag går nu. Jag tror inte jag orkar med det här just nu.
- Herregud! - Titta, va...
Är det inte fantastiskt?
Vad ska det föreställa?
Jag vet inte, men jag tror att det just ska anfalla Enterprise.
Om man tittar lite slött ser det ut som en gammal potatis.
Gör inte det då.
Monica, vad säger du?
Blev du rörd nu? Jo, erkänn... Du kommer att bli faster.
Tyst med dig.
Hej, Mindy. Det är Rachel. Det är bara bra.
Jag träffade Barry i dag. Han berättade.
Det gör inget. Jag hoppas att ni blir lyckliga ihop.
Om allt går bra och ni gifter er och får barn och så-
-hoppas jag att de får hans hårfäste och din fula näsa.
Okej, det var lumpet gjort men nu känns det mycket bättre!